EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Kommissarie Gibson?
Vad kan jag hjälpa dig med, dr Larson?
Mr Spectors jurister har skickat några utdrag ur din dagbok.
Sidorna med mr Spectors påstådda inlägg.
Jag förstår.
Du verkar illa till mods.
Jag förstår efter att ha sett hans inlägg
att du kände dig kränkt när han läste din dagbok.
JAG KÄNNER DIG SÅ VÄL
Ja.
Får jag fråga...
hur länge du har skrivit dagbok?
Hela mitt liv.
Men inte sen jag kom till Belfast.
Jag förstår inte.
Boken Spector skrev i var snarare en drömdagbok.
Varför skriver du drömdagbok?
Varför vill du veta det?
Förmodligen av nyfikenhet.
Från början var det ett utredningsverktyg.
Jag tränade upp mig själv till att vakna mitt i natten...
och skriva ner lite tankar.
Sen dess har det nog...
blivit ett slags tvång.
Ser du drömmar som en sorts problemlösning?
Den sovande hjärnan kopplar kanske ihop saker
fortare än i vaket tillstånd.
Det är en möjlighet.
Jag ska behandla inläggen med respekt.
Tack.
Godnatt, dr Larson.
Godnatt.
Paul Spector, en 32-årig högerhänt man,
skickades från rättssystemet för en utvärdering
rörande om han är frisk nog att ställas inför rätta.
Åtalet ger en uppfattning om de påstådda brotten.
Han blev skjuten och tvingades operera bort mjälten.
Vi måste ta hänsyn till hans tillstånd och hans sjukvårdsbehov efter operationen.
När han återfick medvetandet på sjukhuset
drabbades han av svår retrograd amnesi
i avsaknad av betydande anterograd amnesi.
Paul Spector kände aldrig sin biologiska far.
Hans mor, Mary Garrison,
begick självmord när han var åtta år gammal.
Hon hängde sig.
Efter två år i ett fosterhem,
som verkar ha varit stabilt och tryggt,
förflyttades han till Gortnacul House.
Han bodde där i tre år.
Vid 13 års ålder flyttades han till ett annat hem söderut,
Dundalk i County Louth.
Förutom ett oroligt uppvaknande
och en våldsamt känslomässig reaktion
när bevis lades fram mot honom,
säger sjukhuset att han var foglig,
medgörlig... och vänlig.
Det är även möjligt
att han är en farlig person som håller på med olagliga saker.
Kommissarie Gibson,
som vid den här tidpunkten känner honom bäst,
säger att han har en narcissistisk och sadistisk personlighet.
Rörande hans minnesförlust,
så kan den vara påhittad, överdriven,
eller så spelar han bara sjuk.
Jag föreslår att vi närmar oss mr Spector med hänsynsfullt tvivel.
Det är frukost mellan kl. 08.00 och 09.00.
Egenvård mellan kl. 09.00 och 10.00.
Tvätta sig, klä på sig, tvätt och bäddning.
Terapi mellan kl. 10.00 och 12.00, eller en aktivitet.
Konst, musik, eller nåt.
Kl. 12.00-14.00 är det lunch och vila.
Kl. 14.00-16.00 är det terapi och övriga aktiviteter.
Livskunskap, avslappning, självmedvetenhet och matlagning.
Kl. 17.00-18.30 är det middag och vila.
Kl. 18.30-21.30 är det fria aktiviteter.
Biljard, se en film...
Tillbaka på rummet kl. 21.30 och 22.00 ska det vara släckt.
Du får träffa dr Larson senare under morgonen.
Här kan du hämta din frukost.
POLISOMBUDSMANNENS UTREDNING FORTSÄTTER
GIBSON VÄGRADE KOMMENTERA NÄR HON LÄMNADE DOMSTOLEN
- Ma'am? - Ja?
Jag har en kopia av brevet du bad om.
Tack.
Jag borde nog inte skriva det här brevet,
men det är ett bevis på att jag existerar.
Existerar för dig, Paul.
Jag känner dig i hela kroppen,
som den natten i arbetsrummet.
Du kryper genom mina ådror, genom mina tankar.
Du kväver mina tankar.
Jag känner smärta för din njutning.
Jag har gett upp mina vänner och min familj.
Jag väljer noggrant nästa drag.
Deras kärlek är falsk.
Åt helvete med alla som vill att jag ska gå in i ljuset.
Det skulle bränna min hud.
Huden som jag ska rista in vår poesi i, så att du är med mig för alltid.
Jag saknar dig när jag stirrar på den stjärnlösa natten.
Du är det vidsträckta området i skyn.
Jag ångrar inget för smärtan är för din skull.
Jag kommer fortfarande att älska dig när jag äntligen vet allt om dig.
Det är sann kärlek.
Fan, vad jag hatar det här.
Jag hatar att vara utan dig.
Jag skulle döda allihop om jag kunde.
Krossa dem.
Krossa dem och deras patetiska liv.
Min klient erkänner att hon har brutit mot sin villkorliga frigivning.
Hennes försök att kontakta mr Spector,
att hon höll sig borta från sitt hem
och bröt utegångsförbudet.
Men det finns förmildrande omständigheter som jag vill göra dig uppmärksam på.
Den åtalade förlorade sin far när hon var 13 år
i en motorcykelolycka. En chockerande våldsam olycka.
Hon är bara 16 år nu
och bästa platsen för henne just nu är att vara hemma.
Hennes mor är med i domstolen idag och är beredd att betala borgen.
Polisen är nöjd med att beloppet
som mrs Benedetto erbjuder att betala
kommer från besparingar som hon...
Mr McSwain, låt mig stoppa dig där.
Din klient har inte bara brutit mot den villkorliga frigivningen.
Åklagaren hävdar
att hon har begått ännu en allvarlig förseelse.
Hon har kastat frätande vätska med avsikt att skada.
Om en vän inte sköljt ögat kunde offret ha förlorat synen.
Jag har inget annat val än att skicka tillbaka henne
till Seapark Juvenile Justice Center i Bangor.
En stödsamordnare tar hand om henne
och en kontaktperson bedömer hennes behov.
Hon får gå i skolan om hon vill.
Jag bryr mig inte om vad du gör, tänker eller säger.
Katie...
Den enda som är ärlig är Paul.
Han är den enda jag tänker lyssna på,
den enda som ser världen som den är.
Full av får som du, som äter sig feta inför slakten.
Grisar som väntar på slaktaren.
Du har en advokat som bevakar dina intressen.
Ta upp alla frågor du har med honom.
Dra åt helvete.
Dra åt helvete allihop!
Vakter, tack.
Ville du ha alla Susan Harper-filerna?
- Ja. - Det här är allt vi har.
Tack.
Jag tänkte så här.
Vi sätter igång ett civilrättsligt mål och åberopar felaktig handläggning.
Negativ publicitet?
Ja, men även polistjänstefel.
Speciellt av kommissarie Gibson.
Gör en lista på polisens
och åklagarens tvivelaktiga beteende.
- Börjar vi med det iscensatta gripandet? - Före det.
Från det att utredarna antog att han var skyldig
och lade allt fokus på honom.
Det iscensatta gripandet,
det sexuella förtrycket,
att de inte lyckades ta honom till domstolen när han åtalats.
Det var en ren vendetta mot honom.
Är tjänstefelet tillräckligt grovt för att stoppa allt?
Kanske inte, men det orsakar definitivt en försening.
Vi behöver mer än kompetensproblem att jobba med.
Att åberopa felaktig handläggning räcker mer än väl.
Hör på...
Du misstänker att Gibson hade ett förhållande med Burns.
Hon verkar även ha haft relationer med andra kollegor.
Spector var på hotellet när Burns var där med Gibson.
Låt oss anta att Spector kände till relationen.
Han hade tillgång till drömdagboken som gav honom insikt i hennes relationer.
Det skulle kunna skada Stella Gibsons karriär
och var kanske ett motiv till att hon inte skyddade honom bättre i skogen.
Platsen där Spector fanns läcktes av en vakt i häktet.
Tänk om Gibson var inblandad i läckan?
Tänk om Gibson avsiktligt riskerade Spectors liv genom tjänstefel?
Alla visste att Tyler fanns där ute med ett laddat vapen
och väntade på att hitta och döda Spector.
Och hon lät det ske.
Hon ska få betala.
Har du en egen rumsnyckel?
Nej.
Det har jag.
Jag får mata fiskarna i akvariet.
Jag hjälpte till att servera, men...
jag gav mina favoriter större portioner,
så jag fick sluta.
Jag har ett konstpass idag, så...
Mådde inte bra. Bättre nu.
"Det fanns inget brottsligt uppsåt.
Hon tog kontakt med dig och bjöd hem dig.
Jag säger inte att hon bad om det,
men vi vet alla hur det är, för mycket dricka,
det ena leder till det andra och det spårar ur.
Vi är vana att hantera sånt här.
Vi förstår hur det kan hända."
Vem är det som pratar?
Det är Reese.
"Vad gjorde hon för att förarga dig?
Förolämpade hon dig? Varför spårade det ur?
Var hon klädd när du hade sex med henne?"
Alvarez: "Kanske."
"Nej. Hon var väl naken.
Bad hon dig binda henne?
Gillade hon bondage, David?
Berätta hur du dödade henne."
"Jag ströp henne."
"Hur ströp du henne?"
"Med mitt bälte."
"Det hjälper mig inte.
För du använde väl inte ditt bälte?"
"Nej."
"Vad använde du?
Kom igen, David. Tänk på vad du använde."
Hathaway: "Du hade tagit av dig kläderna, David.
Du var naken, eller hur?"
"Ja."
"Vad ströp du henne med?"
"Bara mina händer. Mina bara händer."
"Det fanns inga strypmärken på hennes hals. Inga alls.
Fanns det kuddar i sängen, David?"
"Jag kvävde henne.
Jag tog en kudde, lade den över hennes ansikte och kvävde henne."
Jösses, det är ledande frågor
och de lägger orden i hans mun.
Varför protesterade inte Alvarez jurister?
Tyvärr gäller inte den vanliga sekretessen
mellan läkare och patient här.
Allt du säger kan skrivas in i rapporten.
Eftersom det är domstolen som har bett om den här utvärderingen
har du inte rätt att vägra samarbeta.
Även om du väljer att inte besvara mina frågor
måste jag ändå lämna in en skriftlig rapport
som skickas till domstolen och din advokat.
Om domaren begär en förhandling angående ditt tillstånd
kan jag kallas som vittne.
- Förstår du? - Ja.
Jag ska svara på dina frågor.
Bra. Det är bra.
Tom, titta här.
Det här var nyckeldelen av åklagarens fall.
Offret Susan Harper och David Alvarez lämnar nattklubben tillsammans.
Vem tror du att det är?
Förstår du polisens version av händelserna?
Allvarligheten i åtalet?
Ja.
Minns du att du har erkänt?
Nej.
Kan du berätta om ditt beteende runt tiden för de påstådda brotten?
Nej.
- Din sinnesstämning, då? - Nej.
Kan du hantera dina känslor och ditt beteende i en domstol?
Det tror jag.
Tror du att du kan hålla reda på händelserna allteftersom de berättas?
Ja.
Skulle du kunna ifrågasätta vittnen?
Att höra om ett vittne förvränger nåt?
Nej, det skulle jag inte klara.
Inte utan att mitt minne återvänder.
Förstår du vad du kan få för straff om du befinns skyldig?
Då skulle jag sitta i fängelse resten av livet.
Kommer mitt minne tillbaka?
Vill du att det ska göra det?
Jag har kanske nåt av betydelse.
En Peter Baldwin som jobbar som servitör på en karibisk restaurang,
som heter Plantain Garden.
Restaurangen gick i konkurs. Den stängde 2008,
men ägaren har alla papper kvar.
Han varnade Peter Baldwin,
en skriftlig varning.
Den är daterad lördagen den 17 augusti, 2002.
Dagen före Harper-mordet.
Varför varnades han?
Ett gräl med en kund urartade i slagsmål.
Identifierade ägaren honom som Spector?
Jag skickade alla foton vi har.
Han verkar ganska säker.
Restaurangen låg i South West 9.
Susan Harpers lägenhet låg i South West 16.
Det är Brixton och Streatham.
Båda ligger i Lambeth.
Det ska jag. Tack för att du ringde.
Polisen har nya bevis att lägga fram mot Spector.
Vad för bevis?
Tekniska, dokumenterade.
De har hittat ett garage som han hyrde.
De vill förhöra honom om innehållet.
Fan! Jag behöver se bevis på det
och vilket underlag domaren fick när man ansökte om tillstånden.
Kontakta åklagaren igen imorgon. Jag vill ha insyn i allt.
Kontakta Foyle också.
Se om Larson tror att Spector klarar ett förhör.
Fan!
Det kan vara Spector.
Stagg intygar att Spector var i London vid den tidpunkten.
Tjugotvå år gammal, renrakad...
Svårt att avgöra.
Nej, det är det inte.
Det är han.
Jag vet att det är han.
Förhörstaktiken var otrolig.
Ett klassiskt förhör...
Lurendrejeri, vilseledning och psykisk manipulation.
Alvarez trodde att han skulle få gå efter erkännandet. Han gick på det.
Han verkade ivrig att behaga.
Jag vet inte varför försvaret inte protesterade.
Bevisen var ganska starka.
De andra fingeravtrycken i hennes lägenhet var Alvarez
och DNA: t på hennes kropp var Alvarez.
Ja. Men när det gäller själva mordet
var de tvungna att ställa ledande frågor för att få rätt svar.
Han saknade detaljerad kunskap.
Det här känns bra.
Jag anar Spectors inblandning.
När träffar du Alvarez?
I morgon bitti.
Håll mig underrättad.
- Godnatt. - Godnatt.
Det var ditt fel.
Vi kan beställa saker av sköterskorna.
De handlar två gånger i veckan. Det är bara att ge dem pengar.
Jag har inga pengar.
Varför är du här?
Berätta inte om du inte vill.
Jag vred om min systers arm.
Jag vred den så mycket att den bröts.
Varför gjorde du det?
Jag hade klippt mig.
Det...
gav mig en ny personlighet. Jag blev mer feminin.
Jag trodde jag höll på att bli bög.
När jag kom hem sa min syster att det såg bögigt ut,
så jag vred om hennes arm.
Hon skrek och jag slutade inte.
Sen gick den av.
Jag fick panik.
Hur gammal var hon?
Yngre än jag.
- Hur mycket yngre? - Ganska mycket.
Vad har du för diagnos?
Psykotisk med krampanfall.
De säger att jag led av schizofreni som barn.
Jag trodde att det fanns dolda meddelanden i bilarnas färger.
Jag började kommunicera med billjud
och sen blev ljuden till röster.
Vad för röster?
Människoröster, men de hördes knappt.
När jag mår dåligt ser jag ansikten i spegeln.
Risperidon hjälper.
- Hur länge har du varit här? - I fem år.
Jag var på nyheterna, men... inte som du.
Det är dags att gå till rummet, Paul.
Svaret på din fråga är tolv.
- Va? - Mark Baileys syster.
Tolv år.
Och han utelämnade det bästa.
Efter att han brutit sin systers arm
våldtog han henne.
Sen bar han ut henne och kastade henne i en sopbil där hon krossades.
Mänsklighetens avskum.
Sov gott.
Anderson.
Det är polismästare Burns.
Godkväll, sir.
Du ska visst träffa Alvarez imorgon.
Ja, sir.
Jag tänkte berätta nåt om Gortnacul som kan vara användbart.
Tack, sir.
Jag minns...
att jag slogs av hur storslaget det var.
Fantastiska trädgårdar, en utomhuspool,
utsikt över Belfast Lough.
Så mycket mer än pojkarna hade varit vana vid hemma i Belfast.
Bredvid entrén låg en stor matsal.
Alla pojkar som vi pratade med...
berättade att de fördes dit varje dag...
och tvingades onanera för att underhålla personalen.
Onanera själva.
Onanera personalen.
Vi kollade mattan med UV-ljus.
Den var täckt av fläckar.
Om David Alvarez var där samtidigt som Paul Spector,
som Peter Baldwin...
skulle han känna till det.
Han skulle minnas matsalen.
Det var allt.
Bara...
Det var allt.
Jag fick precis ett samtal från åklagaren.
Sean Healy har tydligen
lämnat in ett klagomål angående dig till ombudsmannen.
- Jaha. - Han har åberopat felaktig handläggning.
Ge mig detaljerna.
Det här är min klient David Alvarez.
David, det här är inspektör Tom Anderson
och konstapel Dani Ferrington.
Tack för att du pratar med oss, David.
Jag har inte gjort det än.
Förstår du att det hänger ihop med din morddom?
Ja, Frazer har förklarat det.
Bra.
Känner du igen den här mannen?
Med tanke på inspelningen,
så visar jag David en bild av en man.
Ja, det gör jag.
Vad heter han?
- Peter Baldwin. - Hur känner du Peter Baldwin?
Vi bodde på Gortnacul House.
När?
Jag bodde där mellan 1990 och 1994.
Jag är ett år yngre.
När såg du Peter Baldwin senast?
2002.
- Var då? - I London.
Under vilka omständigheter?
- Hade du bjudit dit honom? - Nej, det var en slump.
Sist jag hade sett honom var på Gortnacul när jag var 12 år.
På Gortnacul med fader Jensen.
Vi kan kanske tala om ditt liv
innan du frihetsberövades.
När du ritade din egen karta av Dundalk.
Vad vill du veta?
När började det beteendet?
Vilket beteende?
Voyeurismen.
Runt den åldern, i 13-årsåldern.
Vad sökte du i det beteendet?
Befrielse.
Från?
Leda.
Ensamhet.
Det var spännande att de var...
aningslösa, omedvetna.
På grund av möjligheten att få se nån naken,
eller nån som ägnade sig åt sexuella aktiviteter?
Nej, inte bara det.
Vad var det, då?
Att titta in i hem,
riktiga hem...
Bekväma, varma.
En glimt av folks liv.
Deras kompletta liv.
Jag föreställde mig själv i de hemmen, som en del av deras liv,
vid middagsbordet...
eller tittande på tv vid eldstaden.
Hur kändes det att stå utanför och titta in?
Ensamt.
Var du arg?
Ja.
Upphetsad?
När började du bryta dig in?
När jag hade tagit mod till mig.
Hur gjorde du det?
Jag närmade mig dem.
Hur då?
Jag ringde dem,
delade ut deras tidningar,
åkte buss med dem.
En gång bar jag till och med hem varor åt en kvinna.
Var inbrotten spontana, eller planerade du dem?
Jag planerade dem i detalj.
Jag upptäckte att det var lätt.
Folk brukar känna sig trygga.
De glömmer sätta på larmet, lämnar fönster öppna, terrassdörrar...
Jag ville inte att de skulle vara trygga.
Varför skulle de ha den lyxen?
Vi umgicks bara. Vi drack och tog droger.
- Vad för droger? - Mest kokain.
Var var det?
I Brixton.
Vi delade lägenhet i Brixton.
Coldharbour Lane.
Var du med Paul Spector, Peter Baldwin,
den natten som Susan Harper dog, David?
Vi tror det.
Jag visar en övervakningsfilm på en laptop av bevis NS1.
Det är filmat på Edenvale Road, London, South West 9,
söndagen den 18 augusti, 2002 kl. 01.45.
Vi tror att det är Spector
som lämnar klubben med dig och Susan samma natt som hon dog.
Så ditt intresse för voyeurism fick dig...
att bryta dig in i husen du iakttog?
För att kränka de iakttagna på ett intimare vis?
Tror du att voyeurismen var...
ett förstadium till aggressivare sexuella avvikelser?
Nej, jag försöker bara förstå hur din brottslighet utvecklades.
Jag trodde att jag lagt det bakom mig...
när jag gifte mig med Sally Ann, när Olivia föddes.
Jag trodde att det tillhörde det förgångna, mina ungdomssynder.
Men nu får jag höra... att det var tvärtom.
Som en missbrukare blev jag bara värre.
Enligt min åsikt uppstår störningarna genom olika barndomsupplevelser.
Utsatthet under barndomen,
otillräckliga familjeförhållanden,
allmän psykisk stress.
Sånt är inte lätt att hantera.
Inte utan hjälp.
Det är inte lätt att lägga åt sidan.
Erkände du för att du kände dig skyldig?
Kanske.
Kanske, ja.
Eller för att skydda nån?
När jag tittar på förhöret
verkar du inte ha...
nån aning om hur mordet gick till.
Du vet inte ens om det skedde ett mord.
Poliserna ledde dig och påverkade dig på ett skamligt och oprofessionellt vis.
Det är dags att berätta sanningen.
Jag har utskriften av förhöret från den 22 augusti, 2002.
Reese: "Varför stod det en tvättbalja vid sängen, David?"
"Va?" "En tvättbalja i plast?"
"Jag vet inte."
"Vilken färg var det på baljan?" "Blå?"
"Städade du upp på brottsplatsen? Tvättade händerna?"
"Jag var hög." "Var du hög?"
"Jag hade druckit."
"Vilken färg var det på baljan?"
"Grå?
Grön? Brun?"
"Grön, David. Ja."
Jag tror att jag vet varför baljan stod där.
På grund av tillvägagångssättet som Paul Spector, Peter Baldwin, använde.
Är ni säkra på att han dödade alla flickorna?
Ja, det är vi.
Varför skyddar du honom?
Ingen anar hur illa det var på Gortnacul.
Bara de som var där.
- Jag har en aning. - I helvete heller.
Berätta, då.
Berätta, David. Berätta om matsalen.
Om morgonsamlingarna.
Hur känner du till dem?
En av mina kollegor var polisen som grep dem.
Han satte Jensen och flera andra i fängelse.
De gjorde kriminaltekniska tester där.
Mattan i rummet var täckt av spermafläckar.
David?
Råkade du ut för det?
Tvingades du onanera inför pojkarna och personalen?
Alla tvingades till det.
Peter Baldwin?
Alla, sa jag.
Jag, gullgossen...
Alla tvingades vid ett eller annat tillfälle.
Gullgossen?
- Jensens smeknamn... - På Spector?
På Baldwin, Spector, strunt samma.
Jensen hade alltid en favorit.
En pojke i 12-13-årsåldern blev utvald och speciellt uppmärksammad.
Traditionen var att han när han flyttade
skulle den speciella pojken utse en efterträdare.
Så Jensen och Baldwin kom till vår sovsal en natt.
Peter skulle åka och Jensen tvingade Peter att välja nån.
Han kunde ha valt mig.
Han tittade rakt på mig.
Jensen tittade rakt på mig.
Jag visste att Jensen ville ha mig. Jag kände det.
Men Peter gick rakt förbi mig och valde en annan pojke.
Jag vet inte vem, en stackars jävel.
Jag tittade inte. Jag brydde mig inte ens.
Så länge det inte var jag.
Att vara Jensens favorit var det värsta som kunde hända.
Det värsta man kan tänka sig.
David...
är du säker på att Baldwin, Paul Spector, var Jensens favorit?
I ett helt år.
Varje natt och dag i ett helt år.
Vet du varför din mor tog sitt liv?
För att min kärlek till henne inte räckte.
Den räckte inte för att hålla henne vid liv.
När jag var sjuk som barn
låg jag i hennes säng och hon tog hand om mig.
Och Baldwin sov i min.
När han stack var hon...
så ledsen att jag fick sova där varje natt.
Bara hon och jag i världen.
Billjus svepte över taket...
och jag föreställde mig att vi var på en flotte som drev iväg i vattnet.
Bara hon och jag i världen, men vi hade varandra.
Jag minns fortfarande hennes doft och doften i hennes kläder.
På min åttaårsdag...
efter att han stuckit...
sa hon att han inte var min far.
Att min riktiga far...
min oriktiga far...
var en brittisk soldat som försvann innan jag föddes.
Det var hennes födelsedagspresent till mig.
Tio dagar senare var hon död.
Var det du som hittade henne?
Det var en skoldag.
Hon var inte där för att hämta mig,
så jag gick hem...
och ringde på dörren.
Ingen öppnade.
Men det låg en nyckel under dörrmattan...
så jag öppnade själv.
Jag ropade. Ingen svarade.
Radion var på.
Jag såg mig omkring.
Jag gick upp.
Jag försökte öppna sovrumsdörren.
Det dunsade mot dörren...
så jag pressade tills jag kom in.
Hon var bakom dörren...
med ett bälte runt halsen.
Jag skrek åt henne, men hon svarade inte.
Visste inte om hon var död eller levde.
Jag ringde larmcentralen.
Ambulansen kom.
De...
sa åt mig att vänta på mitt rum.
Jag såg ut genom fönstret och...
jag minns en röd filt
som de täckte henne med när de rullade ut henne.
Folk kom och gick hela dagen, men...
ingen berättade för mig vad som hänt.
Senare sa nån att hon hade kommit till en bättre plats.
Jag visste att hon var död, men...
en del av mig trodde att hon kanske levde...
och bodde nån annanstans...
på en bättre plats för att jag inte var där.
Det sista minnet jag har av henne är att hon var arg på mig.
Arg över nåt jag gjort. Jag vet inte vad.
Minns du att du jobbade på självmordsjouren några år?
Nej.
Det gjorde du.
Och som sorgeterapeut.
Varför drogs du till den typen av arbete?
Det var väl nåt sjukligt i mig.
Efter mammas död...
hade jag en återkommande dröm.
Jag låg i en kista...
och skars...
i små bitar.
Men en nerv gick genom varje bit
och var kopplad till min hjärna.
Det låter skrämmande.
Varför skulle David Alvarez ta på sig skulden?
Varför skulle han göra det för Spector?
Utöver tacksamhetsskulden?
Han kände sig uppenbarligen skyldig. Han hade del i det.
Han skrev långa brev till Susan Harpers föräldrar och bad om förlåtelse.
I förhören verkar han väldigt sårbar och lättpåverkad.
Fängelset har härdat honom,
men jag undrar om han inte njöt av det när det begav sig.
Han verkade bli smickrad av polisernas "killar är killar" -skitsnack.
Plötsligt stod han i centrum, som en kändis.
Har du pratat med Chris George?
Vill han ha en Londonpolis på förhören om Harper-mordet?
Du kan representera Londonpolisen.
Han stöttar oss om vi tar upp Alvarez-utredningen på nytt.
Jättebra nyheter.
Vi ska träffa Spector imorgon för att presentera de nya bevisen från garaget.
- När är du tillbaka? - Imorgon bitti.
Jag kommer direkt till stationen.
- Bra jobbat, Tom. - Vi får hoppas det.
ALLA BESÖKARE SKA ANMÄLA SIG
Kommissarie Gibson.
Det här förhöret spelas in på enheten för allvarliga brott.
Det är den 16 maj, 2012 och klockan är 14.00.
Jag är inspektör Anderson
och den andra polisen som närvarar är kommissarie Gibson.
Kan du uppge hela ditt namn och födelsedatum?
Peter Paul Spector, 25 maj, 1979.
Närvarande är också...
advokat Sean Healy.
Vid slutet av förhöret
berättar jag hur ni gör för att få en kopia av bandet.
FÖRHÖRSRUM KAMERA 1
Du behöver inte säga nåt, men om du låter bli att nämna nåt
som du vill använda i rätten kan det skada ditt försvar.
Det du säger kan användas som bevis.
- Förstår du? - Ja.
Vi tror att du hyrde ett garage för att förvara saker
under namnet Peter Baldwin.
Jag visar ett hyresavtal för garaget.
Är det din signatur i dokumentet?
Paul Spector har avböjt att svara på frågan.
I garaget fanns en bil som vi tror att du stal,
och flera andra saker som vi vill att du berättar om.
Vi tror att de här dokumenten och dagböckerna är dina.
Jag visar upp bevis ME-369.
Det är en dagbok och en kopia av dess innehåll.
Kan du identifiera vem dagboken handlar om?
En kvinna med initialerna R.W.?
- Nej. - Det här är meningslöst.
Min klient genomgår en utvärdering för att han lider av retrograd amnesi
vilket inbegriper alla minnen under en sex år lång period.
Du känner kanske igen den här mannen?
Jag visar ett foto på en man.
Vad är det här?
Vi tror att han bodde med dig på Gortnacul
och att du träffade honom igen i London 2002.
Det är en period som faller utanför din påstådda minnesförlust.
Vad har det med garaget att göra?
Innan min klient svarar...
Kan du förklara vad fotot har för relevans?
Mannen avtjänar ett livstidsstraff för ett mord som begicks 2002.
Ledsen, men det faller utanför det här förhöret.
Mordet på den här kvinnan. Jag visar ett foto på ett kvinnligt offer.
Inspektör Eastwood har just kommit in i rummet kl. 14.03.
Paul Spector...
Jag griper dig för mordet på Susan Harper
i lägenhet 16, Thornton Rise,
SW16 3CV, den 18 augusti, 2002.
Du har blivit informerad om dina rättigheter.
Vi måste avbryta. Jag måste konferera med mr Spector.
Känner du honom? Vad heter han?
- David Alvarez. - Förhöret avslutas nu.
Förhöret avbryts kl. 14.04,
så att Paul Spector kan rådgöra med sin advokat.
Vem fan är David Alvarez?
Precis som de har sagt,
nån jag kände som barn och träffade igen i London 2002.
En dömd mördare?
Ja.
Vad händer?
Polisen har varit smart.
De har hittat nåt som jag faktiskt minns.
Översättning: Annika Vasiliadou